Sist på Deep Space Nine:
Admiralene er bekymret.
Sprengningen av Bok'Nor kan true traktaten.
Som offiserer ved den cardassiske grensen
må vi vurdere risikoen.
- Jeg trenger våpen. - Hva behager?
Skytevåpen, fasere, fotontorpedoer...
troppetransport og flere kobalt-torium-våpen.
Du er våpenlanger?
Jeg kan fortelle dere sannheten om Bok'Nor-skipet.
- Hvorfor vil du hjelpe meg? - Fordi jeg vet sannheten.
Folk blir drept der ute. Skal jeg se vekk?
De må forsvare seg.
- De har gått for langt. - Hvis Stjerneflåten ikke vil...
De valgte cardassierne!
Det gjorde ikke jeg! Jeg måtte leve med dem i 26 år.
Jeg vet hva de går igjennom.
Vi fikk en underromsmelding fra den demilitariserte sonen.
En gruppe sier de har kidnappet Dukat.
De kaller seg "maquiene".
Fint at du fant oss så lett, Ben.
Den ene katastrofen etter den andre
bringer oss stadig vekk sammen.
Og nå følger avslutningen.
Du skulle ha sett uttrykket ditt
da du så meg der.
Jeg kjente deg nesten ikke igjen uten uniform.
Den har blitt litt trang i det siste.
Helt plutselig.
- Det er bare en uniform. - Er det riktig?
- Jeg husker første gang du brukte den. - Ja. Eksamensfesten.
Vi skulle bli stjerneskip- kapteiner før vi ble 30.
- Og admiraler før vi ble 40. - Ja.
Vi har gjort det bra.
Ja, vi har vel det.
Men nå har jeg noe bedre.
Disse nybyggerne, Ben...
Hvis du så alt de har oppnådd for egen hjelp,
ville du kjempe med dem.
Jeg tror ikke det.
De har reist langt og bygget et hjem i villmarken.
Jeg kan ikke svikte dem.
Nei, men å støtte maquiene hjelper ingen.
Du undergraver traktaten og setter millioner i livsfare.
Føderasjonen tror at ethvert problem kan løses med en traktat,
men her ved fronten, uten støtte fra Føderasjonen,
er traktater kun papir.
Kan du bevise at Sentralkommandoen brøt traktaten?
Ikke ennå.
Hvis du tror Gul Dukat kan hjelpe, blir du skuffet.
- Vi får se. - Jeg vil ha ham tilbake, Cal.
- Han er ikke her. - Hvor er han, da?
Jeg trodde aldri det ville skje
at du tar parti med en cardassier mot meg.
- Jeg er på din side. - En merkelig måte å vise det på.
Jeg vil forhindre at du gjør en enorm tabbe.
Føderasjonen tror på traktaten. Hvis du forpurrer den,
vil Stjerneflåten forfølge deg til du sitter bak lås og slå.
Hvis vi jobber sammen med å få slutt på volden...
Den vil ikke ta slutt så lenge Sentralkommandoen smugler inn våpen.
Jeg skulle ønske det fantes en bedre måte.
Ingen vil ha fred mer enn maquiene.
Og du skyter ned romskip for saken?
Bok'Nor vil aldri smugle våpen igjen.
Mannskapet vil ikke se familiene sine igjen, heller.
Du sier at Sentralkommandoen står bak smuglingen.
La oss bevise det.
Vi drar til Cardassia, finner bevismaterialer
og presenterer dem for Føderasjonen.
Føderasjonen sviktet oss.
Ba oss ta vare på oss selv.
Det er det vi gjør.
Du kunne være en støttespiller. La oss bruke stasjonen.
- Til hva? - Vedlikehold.
Jeg kan ikke tillate det.
Hver uke myrdes uskyldige folk av cardassierne.
Jeg vil ikke tillate at de dør uten rettferdighet.
Du vil ikke ha fred, Cal. Du vil ha hevn.
Jeg kaller det gjengjeldelse.
Det er synd vi ikke kan jobbe sammen, Benjamin.
Det ville ha vært fint.
Som...i gamle dager.
- Kommandør! - Beklager, Benjamin.
Med Benjamins temperament er det best å dra før han våkner.
La oss dra!
Kom igjen. La oss dra.
Jeg vil snakke med Den cardassiske sentralkommandoen.
Legat Parn ankommer om en time.
Jeg føler meg beæret.
I mellomtiden vil jeg snakke med Stjerneflåten.
Admiral Nachayev er her alt.
Maquiene må ha overlevert Dukat
før skipet kom fram.
Finn ut hvor han er.
Jeg kan følge warp-sporet deres.
Sett i gang.
Admiral.
Cardassierne er i militær beredskap,
etter kidnappingen av Dukat.
Det overrasker meg ikke.
Sikkerhetssjefen deres, formskifteren...
Odo.
Ville det ikke være bedre
med en Stjerneflåteoffiser som sikkerhetssjef?
- Jeg stoler helt på Odo. - Hvis du sier det.
Vi gjør alt vi kan for å finne Gul Dukat.
Bra. Hold meg informert.
Ja. Men vi har et større problem
enn å redde Dukat.
Maquiene.
Maquiene er en gjeng uansvarlige hissigpropper.
Hissigproppene er ansvarlige for nedskytningen av Bok'Nor.
Vi skulle aldri tillatt nybyggerne
å oppholde seg i den demilitariserte sonen.
De er der, og de drar ikke.
Kommandør Hudson har bodd med dem.
Hva er hans analyse?
Jeg...må spørre ham.
Gjør det.
Kommandør, jeg vil at du finner maquiene.
Minn dem på at de Føderasjonsborgere.
At vi må respektere traktaten med cardassierne.
Som de muligens ikke respekterer.
Tviler du på Føderasjonens politikk, kommandør?
Situasjonen i den demilitariserte sonen forverres stadig.
Jeg tror du overdriver problemstillingen.
Opprett en dialog.
Maquiene er Føderasjonsborgere. De vil høre på fornuft.
Lykke til, kommandør.
Opprett en dialog? Hva tror hun jeg driver med?
Medlemskap i Føderasjonen betyr ikke at folk er engler.
Vet du hva problemet er?
Problemet er Jorden.
På Jorden er det ingen fattigdom, forbrytelser eller krig.
Utenfor vinduene til Stjerneflåtens hovedkvarter ligger paradiset.
Det er lett å være en engel i paradis,
men maquiene lever ikke i paradiset.
I den demilitariserte sonen er det uløste problemer.
Der ute er det ingen engler, bare folk.
Sinte, redde, sammenbitte folk,
som vil overleve med eller uten Føderasjonen!
Høres rimelig nok ut.
Jeg er glad noen forstår.
Legat Parns skip har akkurat dokket.
Kanskje du gir ham samme talen.
Det er meget mulig.
- Odo til Sisko. - Sett i gang, konstabel.
Jeg har fanget en av vulkanernes medsammensvorne.
Jeg ante slett ikke
at Sakonna planla å kidnappe Gul Dukat.
Jasså? Men dere tilbrakte så mye tid sammen.
Det er ikke ulovlig å være sammen med en vakker kvinne.
Prøv selv, Odo, det kunne forbedret humøret.
Skulle en vulkaner være interessert i øreflippene dine?
Vulkanere setter pris på gode ører.
Kommandør, det er flaut
å diskutere mitt privatliv i slike omgivelser.
Problemene dine vil vokse
hvis du ikke sier hva du gjorde med denne kvinnen.
Ok. Men jeg vil gjøre det klart
at jeg ble overtalt av hennes kvinnelige sjarm.
Spar deg påskuddene. Fortell hva dere gjorde.
Sakonna var på utkikk etter visse saker,
som jeg kunne skaffe.
Med betydelig rabatt.
Hva slags saker?
Vi venter.
La meg se... Hvor starter jeg?
Hun ville ha avbøyningsskjold, navigasjonsutstyr,
kanskje noen hundre fotontorpedoer...
Fotontorpedoer!
Og støtkanoner, og noen energinedbrytere.
Du solgte våpen til terrorister!
Jeg gjorde ikke det!
Pygorerne solgte våpnene.
Jeg bare introduserte dem.
Og jeg visste ikke om maquiene inntil nylig.
Jeg vil ha en liste over alle våpnene hun kjøpte.
Og hvis du trenger noen til å vitne mot Sakonna,
- er jeg villig. - Sier du det.
Når som helst, og mot hvem som helst.
Jeg kan si dette: Sakonna hadde dårlig tid.
Det hun trengte våpen til vil skje innen noen dager.
Gi meg listen.
Du skal prøve å finne Dukat igjen?
- Når vi vet hvor vi må lete. - Jeg vil bli med.
- Du er velkommen. - Hvor lenge holder jeg på ham?
For alltid.
Odo...
Dette er ikke morsomt. Odo!
Dette er legat Parn. Han insisterte på å treffe deg.
Mitt ærend her er prekært og trenger din oppmerksomhet.
Som medlem av Sentralkommandoen forsikrer jeg deg
om at dette er ytterst viktig.
Jeg skjønner. Vi gjør alt vi kan for å finne Gul Dukat.
Din innsats verdsettes, men den er overflødig.
Sentralkommandoen vet nå at Gul Dukat
var leder for en liten gruppe forvirrede offiserer,
som solgte våpen til den demilitariserte sonen.
Maquiene hadde rett.
Nybyggerne får våpen fra Sentralkommandoen.
Dukat og de andre gjorde dette uten vår kunnskap.
Sentralkommandoen ville aldri bryte traktaten vi har med Føderasjonen.
Vi har arrestert Dukats medskyldige, og de vil bli tatt hånd om.
- Hva skjer med Dukat? - Han blir hos maquiene.
Vil dere ikke ha ham?
- Maquiene vil henrette ham. - Det ville ikke overrasket meg.
Det er et samme for oss hvem som gjør det.
De vil bruke Dukats død til å sende inn tropper.
Jeg kan forsikre deg at det ikke vil bli noen hevnaksjon.
Vi har ingen appetitt på en krig mot Føderasjonen.
- Du har mitt ord. - Ditt ord!
Major.
Samtalen vår var informativ.
Det håpet jeg.
Jeg har en del å gjøre,
men jeg håper du kan hygge deg på stasjonen.
Takk, men jeg har mye å gjøre, også.
Dessuten har stedet mistet sin sjarm,
siden sist jeg var her.
- Jeg tror ikke på et ord. - Ikke jeg heller.
Men han sa noe jeg ville vite.
Cal hadde rett.
Sentralkommandoen smugler våpen inn i den demilitariserte sonen.
Vi har akkurat hørt at tre Føderasjons- nybyggere ble drept på Hakton 7.
Det var en reaksjon på sprengingen av Bok'Nor.
Maquiene vil slå tilbake.
Hva har du funnet, sjef?
Basert på warpeffekten,
plottet jeg inn kursen til skipet som tok Dukat.
Langdistansesensorer viser at ingen andre dro der.
De overførte ham ikke til et annet skip. Hva med en planet?
Det er mulig. De passerte fem klasse M-planeter.
Jeg har lastet ned koordinatene til Rio Grandes datamaskin.
Godt gjort.
Sisko til Odo,
finn dr. Bashir og møt meg ved landingsrampe C.
Vi trenger ikke finne Dukat. De vil ikke ha ham.
Skal vi la ham bli der?
Skal vi risikere livet for å finne en som har drept så mange?
Han får som fortjent.
Sentralkommandoen vil ham til livs.
Det er grunn nok til at vi trenger ham i live.
Landingsrampe C.
Mitt sinn til ditt sinn.
Dine tanker til mine.
Mitt sinn til ditt sinn.
Dine tanker til mine.
- Mitt sinn til ditt sinn... - Hva er galt?
Det funker ikke.
Det er det som er galt.
Dette er underlig. Jeg får ikke til noen tankesmelting.
Det virker som han klarer å beskytte tankene sine.
Det handler om disiplin.
- Hva nå? - Jeg hviler, og prøver igjen.
Dere er ikke særlig flinke.
På Cardassia vet vi hvordan vi får tak i informasjon.
Selv om det kan bli ubehagelig,
og vi vet at Føderasjonen ikke liker ubehageligheter.
Jeg har lite til felles med Føderasjonen.
Det stemmer. Dere er overløpere, ikke sant?
Det er det dere tror.
Dessverre har Føderasjonen lært dere leksa altfor godt.
Dere har simpelthen ikke innsatsviljen til å gjøre det som trengs.
- Si det til mannskapet på Bok'Nor. - Alle kan sprenge et skip.
Men å se fienden i øynene
og vite at du vil huske ansiktet hans for evig...
Det krever...
en sterkere mage enn du har.
- Det får vi se på. - Nei!
Han har rett.
Vi har ikke det cardassiske talentet til å pine folk.
Nemlig.
Og ikke vil vi ha det, heller.
Men vi må få vite når Sentralkommandoen
sender flere våpen.
Jeg tar over forhøret.
Vi får se på innsatsviljen min.
Ingen er interessert.
- Vi vil ikke slåss. - Så la oss fortsette med vårt.
Jeg drar ikke uten Dukat.
Vi er på samme side. La oss jobbe sammen.
Stopp pratet og skyt dem!
- Nei. - Hva venter du på?
Legg ned våpnene.
Gjør som han sier.
Skyt dem!
La ham gå! Jeg sa la ham gå!
Odo, ta disse til forvaring på runabouten.
- Unntatt han her. - Kan jeg gå?
Si til Cal Hudson at jeg ikke har sagt noe til Stjerneflåten.
Vi kan løse dette, men vi har dårlig tid.
Si at jeg fortsatt har uniformen hans.
Han kan få den tilbake når som helst.
Kom inn.
Jeg kom for å se hvordan det går.
Et godt måltid passer utmerket etter en vanskelig dag.
Jeg er enig.
Jeg lurer på hva annet vi har til felles.
Svært lite, tror jeg.
Bortsett fra at du har kontoret mitt.
Hva skal skje med fangene?
De vil bli stilt for retten under Føderasjonsloven.
Og hvis de er uskyldige?
Hvis de er det, settes de fri.
Så barbarisk. I Cardassia,
er utfallet alltid kjent før rettsaken,
og det er alltid det samme.
- Hva er vitsen? - Fordi folket vil det.
De liker å se rettferdigheten triumfere over ondskap...alltid.
Det er betryggende.
Stilles aldri uskyldige for retten?
Cardassiere tar aldri feil.
Det skal jeg huske.
Kommandør...
Én ting er snodig.
Sentralkommandoen må ha blitt informert om kidnappingen min.
De fikk beskjed umiddelbart.
Hvorfor ble jeg reddet av deg?
Hvorfor ble ikke stasjonen omringet av cardassiske skip,
som krevde min løslatelse?
Vi ble besøkt av legat Parn.
Han kom sikkert med stygge trusler på mine vegne.
Han sa at du var den ansvarlige
for våpensmuglingen til den demilitariserte sonen.
Og at hvis ikke maquiene henrettet deg, ville de.
Etter en hyggelig rettssak, sikkert.
Mitt forhold til sentralkommandoen
har forverret seg noe.
Jeg visste det ville skje da vi trakk oss fra Bajor.
Fikk du skylden for tilbaketrekningen?
Noen mener jeg burde ha drept alle bajorerne
mens jeg hadde sjansen.
Vel...
Det er for sent nå.
- Jeg tok visst feil... - Vedrørende smuglingen?
Jeg var feilinformert.
Jeg begynner å tro at Sentralkommandoen smugler våpen
inn i sonen allikevel.
Så du visste det virkelig ikke?
Nei.
De gadd aldri å fortelle meg det.
Hvis jeg hjelper deg å stanse smuglingen,
vil du hjelpe meg å stoppe maquiene?
Avtale.
Jeg har et stabsmøte kl. 09.00.
Kommandør... Takk for at du reddet meg.
Du ville sikkert gjort det samme for meg.
Har du listen over våpen Sakonna kjøpte?
Ja, og det er litt av en liste.
Seks store høyenerginedbrytere.
200 fotontorpedoer og over ti støtkanoner.
Med slik kraft kunne vi ha angrepet Cardassia.
Og tapt.
Maquiene gjør seg klare til noe mer enn småkrangling.
De planlegger et angrep snart.
Har du fått noe fra Sakonna?
Har du intervjuet en vulkaner før?
- Nei. - Ikke jeg heller.
Jeg ville ikke anbefale det.
Den rolige stemmen sier deg ingen ting, det passive blikket...
- Det er frustrerende. - Kanskje jeg kunne prøve?
- Nei. - Synd. Jeg liker utfordringer.
Finn ut hvordan de får våpen inn i den demilitariserte sonen.
Med et xepolitisk handelsfartøy.
Hvorfor xepolitisk?
Xepolitene har ofte vært mellommenn for oss.
- Det har lissepierne også. - Men xepolitene har aldri blitt tatt.
Det xepolitiske skipet svarer ikke.
Ville du det hvis lasterommet
var fullt av cardassiske våpen?
La oss se hva de har med seg.
Skannerne våre trenger ikke gjennom skroget.
Det er laget av sensorreflekterende materiale.
De verdsetter privatlivet.
Du og Gul Dukat blir her. Major, du blir med meg.
Vi skal se om det er privatlivet eller samvittigheten de beskytter.
De har aktivert skjoldet.
Du kaster bort tiden.
Xepolitiske skip kan nå hastigheter på warp 9,8. Vi tar dem aldri igjen.
Hva foreslår du?
Bryt skjoldet og knus broen.
Og drepe alle ombord?
Så bruker du traktorstråler og tauer dem til stasjonen.
Enkelt og effektivt.
- Unødvendig blodig. - En typisk cardassisk plan.
Skyt en faser for baugen på dem. Få en reaksjon.
Ja, sir.
Nå våknet de. De anroper.
På skjermen, sjef.
Jeg heter Drofo Awa, styrmann på skipet.
Hva vil dere?
Dette er kommandør Sisko, fra Føderasjonen.
Vi tror dere har cardassiske våpen på vei til deres kolonier.
Vel, da tror du feil, kommandør.
Vi har fem kilotonn med regreansk kli, intet annet.
Fem kilotonn - det er mye kli.
Jeg vil gjerne se hvordan det ser ut.
Tillatelse nektet.
Hvis du border, anser jeg det som sjørøveri.
Er det forstått?
Du drar ingen steder før vi har undersøkt skipet.
- I så tilfelle... - I så tilfelle,
vil du gjøre som beordret.
Gi oss adgang til skipet
slik at vi kan bekrefte at du faktisk smugler cardassiske våpen.
Du vil følge oss tilbake til Deep Space 9,
hvor lasten vil bli konfiskert.
Du vil tilstå alt du vet om våpensmuglingen.
Du vil skrive under på tilståelsen, og så vil du bli sluppet fri.
- Er det forstått. - Men du er cardassier.
Ikke bare cardassier.
Jeg er Gul Dukat, kommandør av 2. ordre.
Du har 15 sekunder på å senke skjoldet, ellers sprenger vi deg.
- Ti. - Det er ikke så enkelt.
- Syv. - Jeg har blitt betalt.
- Fire sekunder. - Stans nedtellingen!
Han senker skjoldet.
Jeg venter på at du kommer ombord, kommandør.
Du kan ta over herfra.
Jeg håper du er fornøyd.
Jeg er vulkaner. Mine følelser er irrelevante.
Jeg er en ferengi, og mine følelser er veldig relevante.
Og nå er jeg ulykkelig, og det er din feil.
Du ble godt betalt.
Ikke godt nok. Jeg vet cardassierne ikke kan stoles på.
De vil gjerne knuse Føderasjons- koloniene i den demilitariserte sonen.
- Så du er enig med oss? - Nei.
- Hvorfor ikke? - Fordi stillingen deres er ulogisk.
Skal du fortelle meg hva som er logisk?
Jeg vil ikke, men du gir meg ikke noe valg.
Det handler om den tredje ervervelsesregel.
Du kan den ikke?
Jeg er ikke kjent med ferengisk filosofi.
Jeg skal gi den en kopi. De er nyttige.
Den tredje regel sier:
"Aldri bruk mer enn nødvendig på en handel."
Hva har det med meg å gjøre?
Du vil ha fred.
Greit. Fred er bra.
Hvor mye vil du betale for den?
Hva det måtte koste.
Slik uansvarlighet får forretninger til å kollapse.
Du glemmer den tredje regelen.
Fred kan nå kjøpes på tilbud.
- Du ser det ikke en gang. - Dette er forvirrende.
Jeg skal gjøre det så enkelt at til og med en vulkaner kan forstå.
Sentralkommandoen har blitt tatt på fersken,
i å smugle våpen til sine egne.
Hvert eneste skip i sonen vil nå bli gjennomsøkt.
Uten støtte fra Sentralkommandoen,
vil ikke de cardassiske nybyggerne slåss.
Du glemmer at de har våpen allerede.
De har våpen. Dere har våpen. Alle har våpen.
Men nå er det ingen som har et fortrinn.
Så freden kan kjøpes på salg.
Dette er den beste tiden å diskutere en avtale på.
Angriper dere cardassierne nå tilspisses konflikten,
og gjør freden dyrere i framtiden.
Så jeg spør deg, er det logisk?
Et gjemt våpenlager
midt blant sivilbefolkningen?
Maquiene vil angripe lageret de neste 52 timene.
Men Sakonna sa ikke hvor lageret er gjemt.
Hun visste ikke.
- Jeg tror henne. - Fordi vulkanere ikke lyver?
- Som regel. - De sprenger ikke skip, som regel.
La oss anta hun snakker sant.
Du har ikke delt denne informasjonen med Sentralkommandoen?
- Nei? - Bra.
De ville aldri stole på deg.
Men de kunne fortelle meg hvor våpenlageret er.
Overlat det til meg.
Jeg er kanskje ikke lenger en yndling hos Sentralkommandoen,
men jeg kjenner folk som er det.
Jeg skal dra til Volon 3 og snakke fornuft med maquiene.
- Og hvis det ikke går? - Slapp av.
Jeg sa jeg ville stoppe maquiene, og det skal jeg.
Jeg har blitt informert om at 35 har havnet på sykehus
på Umoth 8, etter å ha spist fra offentlige matreplikatorer.
Sabotasje er mistenkt.
Vakter vil bli plassert ved alle offentlige replikatorer
over hele kolonien.
Når det gjelder portforbudet...
Kommandør Sisko, en hyggelig overraskelse.
Jeg er snart ferdig, så kan vi snakke privat.
Nei. Jeg vil at alle skal høre det jeg har å si.
Jeg vet ikke hvor mange her som hører til maquiene.
De som ikke hører til, har sikkert venner som gjør det.
Vennligst fortell videre det jeg skal si.
Det er en traktat mellom Cardassia og Føderasjonen.
Hvis du er fiende av Cardassia, er du fiende av Føderasjonen.
- Dette er uhørt! - Enig.
Maquiene planlegger et angrep på et cardassisk våpenlager.
Mitt råd er at de ombestemmer seg,
fordi jeg vil være der og stoppe dere.
En flott tale, Ben.
Mitt beste svar ville ha vært å drepe deg.
Men det gjør du ikke.
- Hva er det? - Uniformen din.
- Du er en optimist. - Med god grunn.
Nå som vi har stanset den cardassiske våpensmuglingen,
er det ikke noe behov for maquiene.
Du og jeg kan finne en fredsavtale med de cardassiske koloniene.
- Det er for sent. - Er det?
Vi er i krig, og vi skal vinne den.
Jeg kunne trenge din hjelp, Ben.
Jeg spør som en venn.
Som en venn...
må jeg si nei.
Hvis du angriper lageret, må du gjennom meg først.
Jeg håper ikke det. Jeg håper inderlig ikke det.
Brymakolonien - det er stedet for våpenlageret.
Vi må forhindre at maquiene når fram til Bryma.
Vi må stoppe dem før de blir sett på sensorene.
Hvis cardassiernybyggerne tror de blir angrepet,
vil de be om forsterkninger.
Hvis maquiene angriper, vil Sentralkommandoen måtte kvittere.
Vi kan ende opp med en storkrig.
Vi må stanse maquiene.
Runaboutene våre vil innta en defensiv posisjon,
utenfor Brymakoloniens sensorvidde.
Vi kan spore trafikken ved å gjemme sensorer
i systemets Oort-tåke.
Da kan vi registrere maquiene.
Hvor mange skip har maquiene?
Bare to skip kan føre våpnene.
Vi har tre skip, de har to.
Det gir oss ikke mye.
De er vant til å være i mindretall.
- Hvordan stopper vi dem? - Hva er det uttrykket?
"Skyt først."
Vi stopper dem med ord om mulig, makt hvis det trengs.
- Hvis de skyter, svarer vi. - Riktig.
Vi sikter på warpmotorene og våpensystemet.
Jeg håper maquiene er like snille.
Rio Grande til Mekong og Orinoco. Hører dere meg?
Orinoco her. Klart og tydelig.
Mekong her. Kommunikasjonskanalen er operativ.
Sensorene har ikke fanget opp noe fra maquiskipene.
Tror du de kommer? De vet at vi venter.
Det er mulig de endret angrepstiden, en dag eller en uke.
Venter de, kan våpenlageret bli flyttet.
Jeg får inn to Føderasjonsskip i vår retning.
Sisko til Hudson.
Dette vil ikke gå. Vend om før noen blir skadet.
Ben, ikke tving meg til å skyte på deg.
- Han vil ikke lytte. - Setter i gang unnamanøver.
Be Niles følge etter.
- De stikker av. - Lås dem med traktorstråler.
- Pokker! - De har Niles, også.
- La oss dra. - Du vet at jeg ikke kan det.
Da bør du dukke.
Skyt på stråleutgangen.
- Hva venter du på? - Vi mister traktorgrep.
Start skyting.
Niles' framdrift er borte. Han driver.
Da får vi jevne det ut.
De har truffet navigasjonssystemet. Jeg mister høydekontrollen.
Kompenserer med manuell motor.
Det går ikke. De er fastlåst.
O'Brien, følg etter Orinoco. Jeg tar meg av Hudson.
Major, vi stråler deg ut.
De kommer tilbake.
Det er bare du og jeg, Ben.
- Du får ikke starte en krig. - Jeg snur ikke.
Du går ikke frem.
Vi er truffet.
- Torpedorørene er tatt. - Slå over til fasere.
- Retning 115.326. - Ferdig.
Vi er truffet i hovedfusjonskjernen.
Påbegynner kjernestans.
Motorkammeret fylles av ionisert deuterium.
Vi har mistet både warp- og impulsmotorene.
Vi har styremotorene.
De kommer tilbake. Bruk faserne.
De slo ut kraften til våpenarsenalet.
- Hva gjør vi? - Vi stikker herfra.
Nå har du sjansen. Fyr!
- Det er over, Cal. - Denne gang, kanskje.
Send en annen, neste gang. Vi kan ikke skyte på hverandre.
Overgi deg.
- Jeg tror ikke det. - Han kommer seg unna.
Du stikker nå. Stjerneflåten vil finne deg.
Du finner ingen sikkerhet, ikke i koloniene, engang.
Jeg har mange venner.
Jeg må hjelpe maquiene med dette.
Du blir lovløs, alltid ettersøkt.
Du kaster bort hele livet.
Og starter et nytt.
Hva venter du på? Han er forsvarsløs. Ta ham!
Jeg vil savne deg, Ben.
Du har vært en god venn.
- Du òg. - Nei!
Jeg trodde du var sterk.
Det er du ikke. Du er en tosk.
En sentimental tosk.
Jeg stanset maquiene.
Men jeg vil ikke drepe en god mann.
Du skuffer meg.
Det bekymrer meg ikke stort.
Mr. O'Brien, jeg trenger litt hjelp med motorene her.
Ja, sir.
Kommandør, Gul Dukat har dratt.
Han vil nok hjem.
O'Brien sier at Orinoco og Rio Grande er reparert snart.
Takk, major.
Jeg fikk en melding fra Stjerneflåten,
som gratulerte meg med jobben,
og takket meg for å bevare freden med cardassierne.
Du fortjener det. Du forhindret en krig.
Gjorde jeg det?
Eller forsinket jeg det uunngåelige?
Tekstet av Erik Skuggevik